Hva med mandag morgen?
Nei, da skal jeg møte noen fra CIA.
Johnson eller noe sånt. Angående Kinsey-saken.
- Noen planer for helga? - Å ja. Svære.
- Ja, ikke jeg heller. - Hva snakker du om?
Jeg kom nettopp hjem med ingrediensene
- til min verdensberømte omelett. - Jaså? Hva er det i den?
Egg.
Jeg tror ikke det er en oppskrift engang.
Ikke tull. Jeg bruker en hemmelig ingrediens.
Hvis jeg sier hva den er, må jeg skyte deg.
Det er øl, ikke sant?
Carter...
Jeg ringer tilbake.
Jeg visste det.
- Hallo. - Du er Jack O'Neill.
Ja. Jeg har et bedre spørsmål. Hvem er du?
Det spiller ingen rolle. Det eneste du trenger å vite er...
Du ødela livet mitt!
FOR SJU ÅR SIDEN
Vi skulle kommet tidligere, mens de gode varene var her.
Kjære, klokka er sju.
Joe, begynn der og se om du kan finne en lampe
som passer i TV-rommet.
Herregud, se! De har sånne gamle, engelske tekanner.
Sikkerhetsbrudd!
- De åpnet nettopp korridor C9. - Kom igjen!
Unnskyld. Hvor mye koster denne?
En fyr kommer inn i en bar og ser at det sitter en ape der.
Nei! Han ser en gorilla. Sånn var det.
Det sitter en gorilla der og drikker Cola.
Så sier han til bartenderen:
"Hei! Hvorfor drikker den gorillaen?"
Bartenderen svarer: "Ja, apen bestiller vanligvis Cola."
Jeg mener øl. Han kjøper vanligvis øl.
Er det en ape eller en gorilla?
Det er forskjellige arter, ikke sant.
Det spiller ingen rolle. Det kan ha vært en ape.
Det er jammen bra du kan å klippe hår, Joe.
Veldig bra.
- Er du ferdig? - Helt ferdig.
Noen der ute trenger en ny bil,
enten de vet det eller ikke. Skjønner du hva jeg mener?
Jeg følger salgskraften i meg i dag.
Det var artig, gutter.
- Takk, Fred. - Snakkes, Fred.
Bøy dere ned. Vis ærbødighet overfor min sønn.
Den store krigeren Klorel!
Kel Apophis.
Vi leser en veldig bra bok i bokklubben denne uka.
Den heter The Heart of a Woman. En veldig vakker historie.
- Når jeg tenker på den... - Vil du høre en historie?
Så klart, kjære. Hva skjedde i dag?
- Det er ikke det. Det er en historie. - Hva mener du?
Som de bøkene du leser, bare litt annerledes.
Greit.
Det handler om en gjeng eventyrere som kalles SG-1.
De reiser til andre planeter gjennom en utenomjordisk innretning
kalt en stjerneport.
De blir ledet av den fryktløse obersten Jack...
O'Nell, forbered deg på
ekstrem deselerasjon.
Takk, Teal'c.
Du vil få se hjemmet ditt en siste gang
før du og alle andre på planeten din blir knust
så dere ikke kan forstyrre goa'uldene igjen.
- Hvem er goa'uldene igjen? - De slemme.
Og denne Skaara-personen?
Ja, jeg trodde du sa han het Klorel?
Jeg vet det. Det er litt komplisert.
Bare vent, jeg har ikke kommet til den beste delen ennå.
Skaara!
Skaara. Beklager.
- Var det alt? - Jeg tror det. Inntil videre iallfall.
Hva hender med jorda?
Jeg vet ikke. Jeg har ikke funnet ut av den delen ennå.
Du må gjøre den ferdig, pappa. Du kan ikke avslutte historien midt i.
Hør her.
Hvis du gjør oppgavene dine skal jeg fullføre historien i morgen.
- Oppgavene? Er vi amish-folk? - Andy!
Gå og gjør leksene dine.
- Han har blitt så veslevoksen. - Du mislikte den, ikke sant?
Nei da, men du vet jeg ikke er så glad i science fiction.
Den var veldig detaljert. Hvordan kom du på det?
Jeg vet ikke. Den bare dukket opp i hodet mitt.
Det er helt utrolig.
- Hva var det du ikke likte? - Den var jo spennende, altså.
Rent personlig
foretrekker jeg historier om forhold mellom mennesker
med litt mindre eksplosjoner.
En stor flammekule på nattehimmelen!
- Er de en militær avdeling? - Ja, de tilhører luftvåpenet.
- Men de reiser til andre planeter? - Gjennom en stjerneport.
Som er en tidsmaskin.
Det er en utenomjordisk innretning som lager stabile ormehull
og åpner for umiddelbare reiser til andre verdener.
Tid er helt irrelevant.
- Ett spørsmål. Gouldene... - Goa'uld.
- Goaul. - Goa'uld.
Glem det. Slemmingene. Du sa at de hadde slanger i hodet?
Symbioter, ja.
Hva med de som har sånne i magen?
De er annerledes, de kalles jaffaer.
De inkuberer symbiotene til de er klare til implantering.
- Det er forvirrende, Joe. - Han har rett.
Hvorfor kan det ikke bare være én slem rase?
Slangen går inn i hodet og så blir de slemme.
Kall dem "slangefolket".
- Ja, Slangefolket er bra. - Ja.
De kan ikke kalles Slangefolket, for de heter goa'ulder.
Og jaffaer er ikke slemme, de er slavekrigere
som feilaktig tror at goa'uldene er guder.
Det er ikke forvirrende, det er komplekst!
Veldig spennende hele veien.
Luftvåpenet. Hvem ønsker du å ringe til?
Hei. Jeg prøver å nå en av offiserene deres.
En oberst Jack O'Neill. To l-er.
Kan du oppgi navn og årsak til samtalen?
- Hva jeg heter? - Ja.
Så klart. Jeg heter Joe Smith.
Jeg regner med oberst O'Neill er utilgjengelig,
på oppdrag et eller annet sted, men...
Jeg vet dette høres rart ut.
Jeg vet ikke om du kjenner oberst O'Neill personlig,
men kan du beskrive ham for meg?
Høyde, vekt, skostørrelse, humor og sånne ting.
Jeg kan nok ikke det, sir.
Så klart. Sikkerhetshensyn.
Hvis jeg forstår det riktig,
så finnes det en oberst Jack O'Neill i luftvåpenet?
Skal jeg overlevere en beskjed, sir?
Det går bra, takk!
Til slutt ble Rya'c fri fra Apophis' kontroll.
Teal'c, Drey'auc og Rya'c ble en familie igjen.
Men Teal'c skal fortsatt tilbake til Stargate overkommando
og kjempe for jaffaenes frihet.
Ja, så klart.
Han tar med Drey'auc og Rya'c til et trygt sted.
Så goa'uldene vil ikke sette flere bomber i Rya'cs tenner?
Akkurat. Nå må du sove.
Kul historie, pappa.
Joe, hvor har du fått disse ideene fra?
Jeg vet ikke.
Utformede ideer, handlinger og rollefigurer sånn uten videre?
- De bare dukker opp i hodet ditt? - I bunn og grunn.
Hvorfor ser du sånn på meg?
Jeg tror du har fått kontakt med kreativiteten din.
- Fått tilgang til fantasibrønnen din. - Hva?
Jeg har lest at det har hendt med folk.
Du åpner deg for din indre muse.
Min indre muse?
- Det er en midtlivskrise. - Er det?
Men istedenfor å jakte ungdommen
ved å kjøpe sportsbil eller drive med hanggliding,
søker du udødelighet gjennom kreativitet.
- Vi har ikke råd til sportsbil. - Det er fint, kjære.
Det betyr også at du ikke kommer til å være utro med en yngre kvinne.
Vent nå litt.
Du sa at Teal'c satte ansiktet mot hodefangeren før O'Neill gjorde det.
Hvorfor ble ikke han tatt først?
Jeg ba dere vente med spørsmålene til jeg var ferdig.
Det som var igjen av oberst O'Neills sinn
klarte å koble opp en portadresse.
En de aldri hadde koblet opp før.
- Asgardene? De små, grå fyrene? - Hold kjeft og la ham fullføre, Bert.
Og...
Jeg vil ikke høres utakknemlig ut, for det er jeg,
spesielt siden dere fikk alle de greiene ut av hodet mitt,
men dere må forstå
at vi er der ute nå.
Vi er kanskje ikke helt klare for mye av dette,
men vi gjør som best vi kan.
Dere er allerede på vei til å bli den femte rasen.
Hva med furlingene? Når skal vi få høre om dem?
Så klart. Vi får nok høre mye om dem.
Jeg skal finne på noe, mener jeg.
Furlinger. De høres søte ut. Som ewoker.
Andy, nå må du bli ferdig, ellers mister du bussen.
- God morgen. - God morgen.
Og den plena skal klippes i dag, mister.
Det ser ut som en kornåker i bakgården.
Etter skolen, mamma. Det lover jeg.
Når du har klippet plena skal jeg fortelle deg om Reetou.
Kult!
Snakkes, mamma og pappa!
- Reetou? - Fotfestesituasjon ved SGC.
Joe, misforstå meg rett,
men du bør kanskje kutte ned litt på historiene.
- Hvorfor det? - Ikke noe spesielt, det bare...
Jeg har hørt noen kommentarer fra folk.
Folk? Hvilke folk?
lkke alle ønsker å høre om Jack O'Neill og SG-1
hver gang de skal klippe seg.
De liker historiene mine.
Kanskje de bare er høflige, kjære. Og det er ikke bare på salongen.
Sam på apoteket sa at du prater ørene av ham når du er innom,
og Marjorie i banken og Lennie på bensinstasjonen også.
Sharlene, det var du som ba meg følge min muse,
og nå ber du meg slutte?
- Enn om du skriver dem ned? - Som en forfatter?
Få dem ned på papiret.
Du kan ha dem i salongen som blader.
Så kan folk lese dem om de vil.
Sir, timingen må være perfekt. Et par sekunder til.
Det får være nært nok. Kom igjen!
"Løytnant Hammond sto overfor en vanskelig avgjørelse.
"Men det merkelige firkløveret lignet knappest på russiske spioner."
Kjære, klokka er tre. Kom og legg deg.
Jeg må bare avslutte denne historien.
Det sa du i går kveld og kvelden før det også.
Du må stå opp om fire timer.
Hvordan skal du klippe folk når du går i søvne hele dagen?
- Joe? - Ett øyeblikk.
De omfavnet hverandre og han så henne i øynene en siste gang.
Han gikk med sorg i hjertet mens hun så på
og undret på om hun kom til å møte ham igjen.
Slutt.
Stakkars kvinne. Tror du hun var gravid?
Dere må vente til oppfølgeren kommer.
- Du tuller. - Hva? Jeg har noe i øyet.
Du er så myk.
- Snakkes i kveld, kjære. Ha det. - Ha det, Cindy.
- God morgen, gutter. - Hei, Calvin.
Joe, det ser ut som du har fått brev fra noen av de bladene i New York.
"Takk for bidraget. Dessverre, bla, bla."
"Takk for interessen. Lykke til videre."
Du skulle ikke sendt inn den om Seth.
- Det var ikke din beste. - Ville de ikke ha "Hathor"? Den var jo gull.
FOR TRE ÅR SIDEN
- Pappa! - Jeg skriver.
Seriøst, pappa. Du må se dette.
- Hva? - Se.
Fire utrolige helter i en ny og fantastisk science fiction-serie.
Nick Marlowe spiller den tørrvittige oberst Danning.
Det står faktisk oberst på uniformen min.
Det finnes ikke originale ideer lenger.
Vi gulper bare opp de samme, gamle ideene om og om igjen.
Smelter dem sammen til en svær, medioker gryte.
Og Douglas Anders spiller roboten Grell.
EKSTREMT ORMEHULL
Ekstremt ormehull kommer til høsten.
De har stjålet ideen min.
Hva skjedde med rettssaken mot...
- Hva het serien? - Ekstremt ormehull?
- Det ble nedlagt etter én episode. - Lave seertall.
- Jeg likte den. - Ikke like godt som historiene dine.
Jeg har faktisk en ny en. Jeg kom på den i går kveld.
SG-1 oppdager at en diger asteroide er på vei mot jorda.
- Jeg har sett den filmen. Den treffer Paris. - Nei, denne er annerledes.
Det starter med en amatørastronom...
Jeg er ikke helt i humør, Joe.
Kom igjen, vil du ikke vite hvordan SG-1 stopper den?
Jeg skal fortelle det.
Major Carter utvider hyperromvinduet
- fra lasteskipet til det... - Ikke ta det ille opp,
men hvor mange ganger kan de redde jorda fra Apophis?
Hvor mange ganger er det nå? Fem-seks?
Denne historien handler om Anubis. Apophis er død.
Samme forskjell, om du skjønner hva jeg mener.
Det blir litt ensformig. Kom igjen.
Vi må kunne snakke om noe annet enn SG-1.
Spiller dere golf?
- Jeg må snakke med deg, Joe. - Ett øyeblikk, kjære. Jeg er i gang.
- Slutt å skrive, kjære. - Jeg skriver.
- Vær så snill. - Hva er det?
- Du må slutte. - Jeg har sluttet.
- Jeg mener for godt. - Hva?
- Jeg har sett over regningene... - Sharlene...
Joe, du stengte salongen tidlig tre ganger denne uka,
for å dra hjem og skrive.
Jeg stengte fordi det ikke kom noen kunder.
Og du ser ikke sammenhengen?
Så snart jeg får gitt ut et par historier
og skaffet meg en agent, vil alt bli mye bedre.
Tre hundre og tjueseks.
Det er antall avslag du har fått.
Man trenger bare ett "ja".
De leser dem ikke lenger. De sender dem tilbake uåpnet.
Bert og Gordie likte dem.
De jobber for deg. Hva skal de si?
Du har ikke lest alle sammen.
Jeg har lest "Holiday", "The Light", "The Sentinel..."
Jeg innrømmer at det har vært et par feilskjær,
men totalt sett blir de vel bedre etter hvert?
Jeg vet ikke.
Hva tror du problemet er? Fortell meg det. Kanskje jeg kan fikse det.
For meg virker det som
om samspillet innad i laget ikke er som det var i starten.
- Liker du ingen av dem? - Jo da.
Jeg liker ikke hva dette gjør med deg.
Vil du virkelig at jeg skal slutte?
Joe, hvordan kan dette være viktigere enn levebrødet ditt?
Enn familien din?
Jeg tror ikke jeg kan slutte, Sharlene.
- Hvorfor ikke? - Jeg tror disse historiene...
- Tror? Hva tror du? - Jeg tror de er ekte, Sharlene.
Jeg finner ikke på dem, de skjer faktisk et eller annet sted.
Jeg ser dem på grunn av steinen.
- Joe. - Jeg kan ikke forklare det.
Jeg tror den lar meg se alle disse utrolige tingene.
- Du tror de skjer på ordentlig. - Ja! Her, prøv selv.
- Hvor er den? - Joe.
Har du tatt den? Sharlene? Hva har du gjort med den?
Sharlene! Hva har du gjort med steinen min?
Det var for din skyld!
Har han blitt helt gal?
Joe, vær så snill! Du trenger hjelp.
Gutten min! Vet du hvor den er? Jeg er ikke sint, men jeg trenger steinen.
- Mamma? - Hold ham utenfor!
Joe, vær så snill, du skremmer oss!
Ja!
- Hvor skal du? - Jeg vet ikke.
Nei!
Han kan ikke ha dratt!
Han er død.
Daniel er død!
Han kan ikke ha dratt.
Gordie, du sliter ut gulvet.
- Calvin. - Mine herrer.
- Tregt i dag? - Hva har du, Calvin?
Ser ut som en bunke regninger
og noen brev fra de bladene.
Kast dem.
Det er også et brev her fra luftvåpenet.
Les det, du.
"Kjære Mr. Spencer.
"Angående din forespørsel om et møte med oberst Jack O'Neill.
"Vi beklager å måtte informere deg om..."
Om du er sikker på at dette er ekte, Joe,
så bør du følge opp saken med mer enn bare brev.
Ring dem. Fortell dem hva du vet.
- Om det virkelig er sant... - Tuller du?
- Jeg ville blitt borte på et blunk. - Tror du?
Tro meg, om ikke myndighetene tar meg,
så gjør garantert NID det.
Jeg har sett det skje. Husker du Armen Sellick?
Død!
Stemmer.
Jeg må videre på ruta mi nå.
- Ha det bra. - Takk, Calvin.
Hei, Jack.
Daniel.
Se hvilket rot det blir når jeg drar.
Ja!
Sharlene! Du vil ikke...
Sharlene! Du vil ikke tro det!
Sharlene? Å, der er du. Det er utrolig. Daniel er i live.
Han dro til et høyere eksistensnivå, men han...
Hva driver du med?
Andy og jeg drar til mamma.
Om du har noen som helst interesse av å redde ekteskapet,
bør du oppsøke hjelp.
Sharlene, jeg trenger ikke psykolog.
Ikke gjør dette, kjære. Vær så snill!
Kom igjen, vi kan ordne opp i dette!
Sharlene, problemene våre er små sammenlignet med...
Vi kan snakke sammen. Kan vi ikke snakke om det?
Ha det, Joe. Jeg ringer deg senere.
Sharlene! Vent!
Kjære oberst O'Neill. Jeg skjønner at du er en travel mann,
men jeg lurer på om du får
alle brevene jeg sender.
Jeg har skrevet mange brev
og lagt igjen utallige beskjeder hos luftvåpenet,
men har fortsatt ikke fått noe svar.
Derfor har jeg ikke noe annet valg
enn å ta styringen over livet mitt og være ærlig med deg.
Jeg vet alt...
- Herregud, Gordie... - Beklager.
...du skremte vettet av meg!
- Beklager. - Det er i orden. Jeg er glad det var deg.
Hvis det er greit for deg, så drar jeg og Bert hjem nå.
Det ser ikke ut som det kommer noen i dag.
Nei.
Jeg vet det passer dårlig, men...
Hva er det, Gordie?
Det har vært veldig stille her,
så jeg har søkt jobb hos Piggly Wiggly.
Jeg forstår. Du gjør det du må gjøre.
- Takk, sjef. God kveld. - God kveld.
Aktiverer hyperdrift!
Går rett opp.
Kom igjen, gutter! Ta for dere!
Sir!
FOR ETT ÅR SIDEN
Takk for at du ville møte meg. Du ser godt ut.
- Hvordan går det? - Veldig bra.
Sharlene, jeg er lei for alt som har skjedd.
Jeg drev deg og Andy bort. Jeg innser det nå.
- Joe... - La meg snakke ferdig.
Jeg ble for opptatt av historiene til å skjønne hva som var viktig.
Jeg lover at jeg skal fokusere på å bygge opp salongen igjen
og å ta vare på familien min, om du er villig til å gi meg en sjanse til.
Det handlet aldri om penger, Joe. Du ble helt besatt av den steinen.
Jeg vet det, og jeg skylder deg en forklaring.
Derfor har jeg med meg bevis for at synene er ekte.
Dette er Jack O'Neill.
Jeg vet hva du tenker, men jeg sverger på at jeg så dette bildet
- lenge før det kom i avisa. - Joe.
Og denne rapporten om enorme solstormer for seks år siden?
Det skjedde samtidig med at SG-1 ødela Apophis' flåte.
Og den russiske ubåten som ble senket?
Det skjedde samtidig
med at Anubis' skip krasjet i Stillehavet.
Det betyr at du fletter inn ekte mennesker og hendelser
i fantasiene dine.
Det er ikke fantasier! Jack O'Neill leder Stargate overkommando!
Det finnes ingen Stargate overkommando!
Hør her, jeg har snakket med flere leger om symptomene dine,
og de tror du lider av
noe som heter manisk psykose og vrangforestillinger.
Men med behandling og medisiner kan du få et normalt liv igjen.
Herregud! De kjemper i Antarktis.
For jordas eksistens!
Anubis' flåte er i bane over oss nå.
- Slutt, Joe. Det er ikke ekte! - Du forstår ikke!
Hvis ikke Jack finner ut hvordan man bruker antikkerteknologien i tide,
dør vi alle sammen!
Ha det, Joe.
Det skjer, Sharlene! Bare vent! Det er ekte!
OPPSLAG TVANGSSALG
BROTHERS GRIMM TVANGSINNDRIVELSE
NÅTID
Dette er åpenbart ikke din styrke.
Kan du ikke legge fra deg våpenet før du skader deg?
- Ikke kom nærmere! - Jeg vet at pistolen ikke er ekte.
Min er derimot det.
Herregud. Beklager, du har helt rett. Det er bare et leketøy.
- Ikke skyt meg. - Jeg skal ikke skyte deg.
Beklager. Jeg trodde dette var den eneste måten å få oppmerksomheten din på.
Folk kommer til å lytte der du skal bo.
De har ikke annet å gjøre enn å lytte til det du sier.
De har hvite frakker, polstrete vegger, hele sulamitten.
Vent! Du er brigadegeneral Jack O'Neill.
Sjef for Stargate overkommando på Cheyenne-fjellet.
Du var leder for SG-1,
som nå ledes av major Samantha Carter.
Du har besøkt en planet som heter Argos,
og nanittene i blodet ditt gjorde deg gammel.
Du har hatt hele antikkerkunnskapen
lastet inn i hjernen din. To ganger!
Du digger Simpsons, fisking, Mary Steenburgen,
fargen peridot og du er elendig i bordtennis.
- Har vi møttes før? - Jeg er Joe Spencer. Frisør.
Det er sant, ikke sant? Alt jeg har sett. Stjerneporten, goa'uldene, asgardene?
Det er sant. Si det. Jeg må vite det.
For det første, Joe,
så er jeg ikke elendig i bordtennis.
CHEYENNE FJELLANLEGG
Jeg skjønner sammenligningen.
- Burns som en goa'uld. - Takk!
Slapp av. Jeg skal ikke si noe om dine følelser for...
Det er en ære.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal takke deg for alt du har gjort for denne planeten.
Det finnes ikke ord.
- Hyggelig å møte deg også. - Joe Spencer.
Jeg var spesielt imponert da du sprengte den sola.
Takk. Jeg hadde riktignok hjelp.
Og den greia med Pete Shanahan...
Joe.
Dr. Jackson, takk Gud for at du er tilbake.
Ikke at Jonas var dårlig, men etter alt dere har vært gjennom
hører du til hos SG-1.
- Takk. Jack? - Han er en frisør.
- Brøt seg inn hos deg? - Ja.
To uker på rad.
Alarm.
- Jeg tenker på hund. - Du kan låse inngangsdøra.
- Frisøren Joe. - Sett deg ned, er du snill.
Hva har du der, Carter?
Testene viser at Joe har det samme antikkergenet som du har.
Det skal dere vite,
om dere trenger meg til å bruke stolen i Antarktis
for å forsvare planeten, så stiller jeg gladelig.
Takk.
Bortsett fra det er han helt normal.
Er det ikke mange som har antikkergenet?
Jo, hvorfor er det bare jeg som ser disse tingene?
Ja, godt spørsmål. Fortell.
Vi vet dessverre lite om antikkernes fysiologi.
Vi vet bare at Joe på et eller annet vis har klart
å få tilgang til store mengder hemmelig informasjon.
Hovedsakelig relatert til SG-1.
Og at disse synene har en sammenheng med steinen han fant.
- Vet dere noe mer om det? - Daniel ser på saken.
Han sa det var noe kjent ved den.
Du hevder du kun får disse synene når du er nær steinen.
Kanskje det er en forbindelse
mellom steinen og ditt genetiske anlegg.
Jeg vet at håret gjør at du ser annerledes ut,
men pleide du ikke å være mer gullfarget?
Jeg tror jeg har det! Det tok litt tid å finne den, men...
- Har du en også? - Det er et sett.
Jack, husker du P3R-233? Planeten der...
Der et kvantespeil sendte deg til en alternativ virkelighet
der goa'uldene invaderte jorda.
- Hei, du. - Hei, Jack.
Er dette alt vi hadde med hjem fra...
P3R-233? Ja. Vil du hjelpe til med katalogiseringen?
Så klart. Jeg digger det. Men det må bli senere.
Hammond har innkalt til møte. Vi har fått informasjon
som tyder på at Apophis ikke er så død som vi trodde.
Noe om Chulak.
Jeg tror steinene er en antikkerinnretning
som lar folk se fjerne hendelser
gjennom en psykisk oppkobling.
Jack må ha aktivert koblingen
mellom steinene ved å løfte opp den andre steinen.
Etterpå trengtes bare
en viss nærhet til steinen for å aktivere koblingen.
Ettersom steinen lå på basens arkiv...
Men det forklarer ikke hvordan den andre steinen...
- Hvor var den? - Garasjesalg.
Personen som solgte den til meg
sa at bestefaren hans fant den under en utgravning i Egypt.
Det forklarer ikke nærheten.
Hvis steinen som general O'Neill rørte lå her,
hvordan kunne da Joe se alt som skjedde på andre planeter?
Jeg tror hovedsakelig
det skjedde da Jack skrev rapportene her på basen.
Steinen lå bare et par etasjer unna.
Derfor var historiene så lette å skrive.
Det var som om noen andre hadde gjort arbeidet for meg.
Og du sier at alle ble forkastet?
Vent nå litt. Om steinene fungerer som Daniel sier,
så skulle vel O'Neill ha sett deler av Joes liv også?
I teorien, ja.
Bowlingserie på tirsdager?
- Så du det? - Du er god.
Vent litt, Jack. Du har sett deler av livet til en frisør i Indiana
i sju år uten å nevne det?
Jo, det har jeg da nevnt.
- Nei, det har du ikke. - Ikke?
- Syntes du ikke det var merkelig? - Faktisk ikke. Heller avslappende.
- Sharlene? - Jeg har bare 10 minutter
før jeg må tilbake på jobb.
Det er ingen lett måte å si dette på, men jeg vil skilles.
Jeg skjønner. Det har du rett til å kreve.
Men før vi kommer til det vil jeg at du skal møte noen som vil treffe deg.
Her kommer han.
Sharlene, dette er general Jack O'Neill fra det amerikanske luftvåpenet.
Det er en glede å møte deg.
Jeg tror vi har en del å snakke om.
Alt er sant.